Педагогічні інновації: ідеї, реалії, перспективи
ШАНОВНІ ЧИТАЧІ Інститут обдарованої дитини НАПН України запрошує вчених, теоретиків і практиків, педагогів, філософів, психологів, аспірантів і всіх небайдужих представників освітньої галузі стати авторами та читачами нашого збірника наукових праць «Педагогічні інновації: ідеї, реалії, перспективи» у 2026 році.
Інститут обдарованої дитини НАПН України
Управлінська діяльність керівника закладу дошкільної освіти в епоху цифрової трансформації
У статті розглянуто трансформацію ролі керівника закладу дошкільної освіти в умовах цифровізації освіти та інтеграції штучного інтелекту. Дослідження акцентує на необхідності переходу від традиційного адміністративного управління до стратегічного лідерства, що вимагає високої адаптивності, цифрової компетентності та здатності до інновацій. Автори аналізують ключові виклики, з якими стикається керівник закладу дошкільної освіти: цифрову нерівність, етичні дилеми, необхідність балансу між традиціями та інноваціями, а також автоматизацію управлінських процесів. Запропоновано шляхи розв’язання цих проблем, зокрема розвиток адаптивності через стратегічне мислення та цифрову компетентність, впровадження командних підходів, посилення державно-громадського управління, організацію безперервного професійного розвитку та формування цілісної цифрової освітньої екосистеми. У висновку наголошено, що успішна трансформація залежить від розвитку адаптивних якостей керівника, який виступає архітектором змін, інтегруючи технології з гуманітарними цінностями дошкільної освіти.
cучасний керівник закладу дошкільної освіти
Авторське право (c) 2026 Педагогічні інновації: ідеї, реалії, перспективи
Розвиток обдарованих дітей у сучасному освітньому середовищі: психолого-педагогічний аспект
У статті проаналізовано психолого-педагогічні засади розвитку дітей із високим інтелектуальним і творчим потенціалом у сучасному освітньому просторі. Розглянуто наукові підходи до трактування феномену обдарованості, визначено особливості когнітивного та особистісного розвитку таких учнів, а також чинники, що впливають на реалізацію їхніх здібностей. Обґрунтовано педагогічні умови ефективної підтримки інтелектуального та творчого потенціалу здобувачів освіти, зокрема індивідуалізацію навчання, використання дослідницьких методів і створення стимулювального освітнього середовища. Висвітлено значення професійної діяльності педагога в забезпеченні психолого-педагогічного супроводу та формуванні сприятливих умов для самореалізації учнів.
Проєктно-дослідницька діяльність як інструмент розвитку наукового мислення й креативності здобувачів освіти в умовах інноваційного відновлення України
У статті розглянуто проєктно-дослідницьку діяльність як ефективний інструмент розвитку наукового мислення та креативності здобувачів освіти в умовах інноваційного відновлення України. Акцентовано на значенні професійної освіти у формуванні людського капіталу, здатного до критичного аналізу, дослідницької активності, генерування інноваційних ідей, розроблення проєктних рішень і практичного застосування результатів навчання. Розкрито педагогічний потенціал проєктно-дослідницького підходу у сфері дизайну, де поєднання наукового мислення, творчості, міждисциплінарної взаємодії, цифрових інструментів і практико-орієнтованої підготовки є важливою умовою професійного становлення здобувачів освіти. Окреслено роль проєктної роботи, дослідницьких завдань, проблемно-орієнтованого навчання та командної взаємодії у формуванні здатності до самостійного пошуку інформації, постановки проблеми, висування гіпотез, аргументації власної позиції, прийняття обґрунтованих рішень і оцінювання результатів діяльності. Визначено педагогічні умови ефективного впровадження проєктно-дослідницької діяльності: створення проблемно-орієнтованого освітнього середовища, інтеграція дослідницького та творчого компонентів, забезпечення міждисциплінарності, розвиток рефлексії, підтримка креативної ініціативи та спрямування навчання на розв’язання практично значущих завдань. Обґрунтовано, що поєднання дослідницької, проєктної, творчої та управлінської складників освітнього процесу сприяє підготовці фахівців, здатних мислити науково, діяти креативно й створювати суспільно значущі освітні, дизайнерські та інноваційні рішення.
Розвиток критичного мислення учнів закладів загальної середньої освіти засобами STEM-освіти
У статті здійснено аналіз наукових джерел із проблеми формування критичного мислення та реалізації STEM-освіти в закладах загальної середньої освіти. Виокремлено когнітивний і диспозиційний компоненти критичного мислення та обґрунтовано доцільність їх комплексного вимірювання. За допомогою структурно-функціонального аналізу визначено відповідність STEM-методів окремим складовим критичного мислення. Основним емпіричним методом став педагогічний експеримент, що охоплював констатувальний і формувальний етапи. Діагностику рівня сформованості критичного мислення учнів 10-х класів проведено за допомогою адаптованих методик Watson–Glaser та UF/EMI-CTDI. Формувальний етап передбачав упровадження STEM-методів (інженерне проєктування, PBL, Data Literacy, error-based learning, дослідницькі мініексперименти) в освітній процес експериментальної групи. Для фіксації змін застосовано повторне тестування, педагогічне спостереження, аналіз продуктів діяльності, експертне оцінювання та анкетування.
STEM-методи (інженерне проєктування, проєктне навчання, аналіз даних, кейси на основі помилок, дослідницькі мініексперименти)
Компоненти екологічної компетентності у змісті загальної середньої освіти
У статті зазначено, що впродовж останніх десятиріч феномен компетентності посів важливе місце в науковому обігу та освітній практиці, замінивши традиційне розуміння мети освітнього процесу. Наголошено, що структурно компоненти базових, загальних і предметних компетентностей значною мірою відображають раніше усталені навчальний, виховний і розвивальний складники, водночас виходячи за межі традиційних знань, умінь і навичок. Обґрунтовано доцільність використання терміна «компетентність» та необхідність його логічного структурування за типами. У статті прийнято поділ компетентностей на базові, загальні та предметні з уточненням їх змістового наповнення. На цьому тлі розглянуто екологічну компетентність, уточнено її визначення та місце у структурі компетентностей. Проаналізовано підходи до структурування екологічної компетентності. Знаннєвий, діяльнісний, моральний, естетичний і вольовий блоки екологічної компетентності обґрунтовано наповнено відповідними складниками.
базові, загальні та предметні компетентності
моральний, естетичний та вольовий складники екологічної компетентності
Формування навичок нетворкінгу як складника підготовки вчителя початкової школи нової генерації
У статті розглянуто актуальність формування навичок нетворкінгу у майбутніх учителів початкової школи нової генерації. Обґрунтовано важливість соціальних зв’язків і професійної взаємодії для успішної педагогічної діяльності в умовах сучасних освітніх змін. Проаналізовано ключові аспекти нетворкінгу, які є необхідними для вчителя початкових класів, зокрема для налагодження контактів із колегами, батьками, адміністрацією та представниками громади. Визначено потенційні переваги розвитку нетворкінгових компетентностей для професійного зростання, обміну досвідом і розв’язання педагогічних завдань. Запропоновано можливі шляхи інтеграції навчання навичок нетворкінгу до освітніх програм підготовки майбутніх учителів початкової школи
Психолого-педагогічні засади розвитку ресурсів обдарованості ліцеїстів в умовах воєнного стану
У статті розкрито психолого-педагогічні засади розвитку ресурсів обдарованості ліцеїстів в умовах воєнного стану. Обґрунтовано, що сучасне розуміння обдарованості виходить за межі трактування високих академічних показників і визначає її як динамічну систему внутрішніх ресурсів особистості, розвиток якої потребує цілеспрямованого педагогічного стимулювання та психологічної підтримки. Уточнено зміст поняття «ресурси обдарованості» та виокремлено особливості їхнього функціонування в умовах воєнного стану, що супроводжуються чинниками психоемоційного перевантаження, вимушеного переміщення, дистанційного навчання, ризику фізичної та інформаційної небезпеки. Запропоновано систему педагогічних умов і методичних рекомендацій щодо розвитку ресурсів обдарованості ліцеїстів в умовах воєнного стану. Підсумовано, що цілісний психолого-педагогічний супровід є чинником збереження та продуктивного розвитку обдарованої особистості в умовах суспільних викликів.
Розвиток відчуття ритму в музично обдарованих дошкільників засобами логоритміки в цифровому освітньому середовищі
У статті обґрунтовано значення логоритміки як ефективного засобу розвитку психомоторних функцій і відчуття ритму в музично обдарованих дітей старшого дошкільного віку, зокрема в умовах дистанційного навчання. Розкрито взаємозв’язок музики, руху та слова як чинників стимуляції нейродинамічних процесів, координації, мовлення та когнітивної активності. Приділено увагу впровадженню методів біоенергопластики та ігрогімнастики для гармонізації когнітивного та фізичного розвитку особистості. Визначено поетапну структуру онлайн-заняття та педагогічні умови його результативності з урахуванням психофізіологічних особливостей дітей покоління Альфа. Доведено, що системне поєднання музично-ритмічних вправ у віртуальному просторі сприяє не лише музичному зростанню, а й успішній соціальній адаптації та творчому самовираженню обдарованих вихованців.
Документування руйнувань об’єктів культурної спадщини України (за результатами конкурсу «Save Спадок», 2023–2025)
Статтю присвячено аналізу результатів проведення лабораторією геоінформаційних систем та дистанційного зондування Землі Національного центру «Мала академія наук України» Всеукраїнського конкурсу «Save Спадок» (2023–2025 роки). Конкурс надає учасникам унікальну можливість не лише вивчати багату спадщину України, а й застосовувати сучасні технології, зокрема аналіз супутникових знімків, для документування та оцінки масштабів руйнувань. Метою проведення конкурсу є створення бази даних про пошкодження, руйнування та знищення об’єктів матеріальної культурної спадщини, спричинених воєнним вторгненням росії на територію України. У Конкурсі беруть участь здобувачі освіти з 7–11 класів закладів загальної середньої освіти, вихованці закладів позашкільної освіти та випускники Малої академії наук України. Конкурс проходить у два етапи. Результатом І етапу конкурсу є створена база даних пошкоджених об’єктів матеріальної культурної спадщини з нанесенням цих об’єктів на карту України. Журі Конкурсу розглядає подані учасниками проєктні роботи та визначає учасників II (фінального) етапу, який проводиться у формі презентації карти-історії, створеної учасниками в середовищі ArcGIS Online. Результати аналізу свідчать про зацікавленість молоді в процесі документування та збереження культурної спадщини України. Також поєднання наукових підходів, геоінформаційних технологій та освітніх практик дало гарні результати та відкрило перспективи на майбутнє.
Індуктивний умовивід та умовивід за аналогією
Статтю присвячено двом складникам логічного мислення, а саме: індуктивному умовиводу та умовиводу за аналогією. Зазначені умовиводи відіграють виняткову роль в науковому мисленні та в науковій діяльності, особливо в емпіричних науках. Такий умовивід застосовують під час наукового аналізу об’єктів, явищ і процесів природничого, технічного та соціального характеру. Акцентовано на схемах, за якими будуються зазначені умовиводи. Виокремлюються умови, дотримання яких забезпечує вірогідність зроблених висновків на основі коректних засновків. Зазначається той факт, що індуктивні умовиводи та умовиводи за аналогією переважно дозволяють отримати вірогідне знання. Водночас, за певних умов використання індуктивних умовиводів дозволяє зробити достовірний висновок. Як відомо, індуктивні умовиводи поділяють на повну, неповну та наукову індукцію. Кожний із зазначених видів ілюструється прикладами з математики, природничих, технічних та соціальних наук, що відповідають змісту середньої загальної освіти. Особливу увагу приділено науковій індукції, що має виняткове значення в науковому мисленні та науковій діяльності у контексті з’ясування причинового зв’язку між властивостями предметів та ознаками явищ і процесів. Завершується стаття аналізом умовиводу за аналогією. Також зроблено застереження, в яких випадках доречно використовувати такі умовиводи.
Сучасна економіка в контексті економічної освіти: морально-етичний вимір
У статті окреслено проблему наповнення сучасної економіки та економічної освіти морально-етичним змістом. Зазначено, що «чиста» економічна теорія без гуманітарного складника та морально-етичних цінностей приречена на ідейну обмеженість. Підкреслено, що раціонально-прагматична позиція вибудовує образ «економічної людини», яка діє як аморальний обчислювальний механізм, орієнтований на отримання виключно власну користь. Зазначено, що морально-етичний вимір економіки й економічної освіти зумовлює зменшення ролі «чистої» раціональності та усуває розрив між реальним життям і його поясненнями. Автором обґрунтовано, що для того, щоб етика не залишалася набором абстрактних декларацій, сучасна економічна освіта має бути спрямована на відновлення зв’язку економічного аналізу з філософськими та моральними засадами суспільного життя, формуючи у майбутніх фахівців усвідомлення соціальної відповідальності економічних рішень.
Лікар і пацієнт: соціально-психологічні виміри етичної взаємодії
У статті доведено, що відносини між лікарем і пацієнтом формуються на етичних засадах. Витоки цього сягають часів Гіппократа. Звернено увагу на те, що саме цей давньогрецький цілитель, лікар та філософ, відокремив медицину від містики, заклав підґрунтя наукового підходу, систематизував знання та сформулював етичні принципи лікаря, об’єднані у «Клятві Гіппократа». Зазначено, що «Клятва Гіппократа» та значення її для сучасної культури полягає у тому, що у ній надано уявлення про медицину як професію. Проведена паралель між моральними норми, якими керуються у своїй повсякденній діяльності особистості, що мають переважно негативний характер та моральними нормами, якими керується лікар, щодо своїх пацієнтів.
Дизайн досвіду як цінність сучасної дизайн-освіти в умовах воєнних викликів і суспільної консолідації
У статті обґрунтовано дизайн досвіду як цінність сучасної дизайн-освіти в умовах воєнних викликів, цифрової трансформації та суспільної консолідації. Розкрито зв’язок людиноцентричного дизайну, дизайну досвіду, наукового дизайн-мислення, національної ідентичності та педагогічної резильєнтності. Акцентовано, що результатом дизайн-освіти є формування в учнівства здатності генерувати проєктно-творчі задуми, набувати культурно значущого досвіду та здійснювати антиципацію, пізнання і самопізнання завдяки інтелекту, зорієнтованому на майбутнє.
Антропологія можливості: культура, свобода і творчість людського буття
У статті досліджуються антропологічні інтуїції української філософії другої половини ХХ ст. крізь призму проблеми можливості, свободи, культури та творчості. Проаналізовано головні ідеї київського філософського середовища, у межах якого людина осмислювалася як істота становлення, відкрита до самоздійснення у діяльності, співбутті та культурі. Показано, що творчість розумілася не як виробництво новизни, а як спосіб здійснення людського буття, пов’язаний із реалізацією можливостей і внутрішнім самоперетворенням людини. Обдарованість інтерпретується як процес наділення людини собою через свободу, мислення та взаємодію з іншими людьми.
Цифровізація соціальних послуг: можливості та ризики для системи соціальної роботи
У статті здійснено теоретико-методологічний аналіз процесу цифровізації соціальних послуг у контексті трансформації системи соціальної роботи. Розглянуто сутність цифрової трансформації соціальної сфери, визначено головні напрями використання інформаційно-комунікаційних технологій у системі надання соціальних послуг. Досліджено можливості цифровізації соціальної роботи, зокрема підвищення доступності соціальних послуг, оптимізацію управління соціальною сферою, розвиток електронних сервісів і дистанційних форм соціальної підтримки. Окрему увагу приділено ризикам цифрової трансформації соціальної сфери, серед яких цифрова нерівність населення, загрози конфіденційності персональних даних, технологічні та організаційні перешкоди в процесі впровадження інновацій. Обґрунтовано необхідність розвитку цифрових компетентностей фахівців соціальної роботи, удосконалення нормативно-правової бази та інтеграції цифрових технологій у практику надання соціальних послуг. Визначено перспективні напрями підвищення ефективності цифровізації соціальної сфери в Україні.
Ствердження національної ідентичності в контексті історичної пам’яті: методологічний аспект
У статті здійснено методологічний аналіз національної ідентичності в контексті дискурсу історичної пам’яті. З’ясовано, що сенс національності, національної самосвідомості полягає в ідентичності, яка реалізується в суб’єктивному, символічному або емблематичному застосуванні людьми низки аспектів культури для розуміння відмінності своєї спільноти та себе від інших. Обґрунтовано важливість врахування соціального контексту, що вносить відповідні корективи в зміст історичної пам’яті та напрям впливу на формування національної ідентичності. Наголошено, що в ситуації повномасштабної війни України проти російського агресора історична пам’ять є важливим ресурсом ствердження національної ідентичності як евристично-когнітивної зброї проти ворога.
Правила оформлення статей до фахових видань Інституту обдарованої дитини НАПН України
Видання входить до категорії Б Переліку наукових фахових видань України (затверджено наказами МОН України від 02.07.2020 № 886 та від 26.11.2020 № 1471)
Розвиток креативності в науковій освіті України: на шляху до інновацій та відновлення
У статті розглянуто ключові підходи до розвитку креативності в умовах трансформації сучасної наукової освіти в Україні. Розкрито міждисциплінарні стратегії формування креативного мислення у здобувачів освіти, включаючи обдарованих дітей та учнів з особливими освітніми потребами. Окреслено вирішальну роль дизайн-освіти, STEAM-підходу та інклюзивного педагогічного середовища в актуалізації творчого потенціалу. Проаналізовано напрями адаптації міжнародного досвіду в українських реаліях для модернізації національної освітньої системи та формування нового покоління дослідників, які здатні відповідати на сучасні виклики.
Авторське право (c) 2025 Педагогічні інновації: ідеї, реалії, перспективи
Вплив великих мовних моделей (LLM) на підходи до визначення поняття креативності
У статті здійснено комплексний теоретико-аналітичний аналіз впливу великих мовних моделей (large language models, LLM) на сучасні підходи до визначення поняття креативності. Дослідження ґрунтується на класичних психологічних, філософських і соціокультурних теоріях творчості, зокрема на концепції дивергентного та конвергентного мислення, а також на розмежуванні P- та H-креативності. Показано, що використання великих мовних моделей може суттєво підвищувати показники плинності ідей та продуктивності творчої діяльності, водночас створюючи ризики гомогенізації мислення, зниження автономної креативності та трансформації уявлень про авторство творчого результату. Обґрунтовано, що традиційні психометричні методики оцінювання креативності потребують методологічного перегляду в умовах людино-машинної взаємодії. Окреслено напрями подальших досліджень, пов’язані з адаптацією теоретичних моделей креативності до реалій застосування штучного інтелекту в освіті та науці.
Модель впровадження педагогічних інновацій на основі легітимної периферійної участі педагогів у професійному навчанні
У статті обґрунтовано авторську модель впровадження педагогічних інновацій, побудовану на засадах теорії дифузії інновацій Е. Роджерса та концепції легітимної периферійної участі Ж. Лейв і Е. Венгера. Модель пояснює механізми поступового залучення педагогів до впровадження інновацій через участь у професійних спільнотах, наставництво та колегіальну підтримку, що створює умови для стійких змін в освітній практиці.
Мотивація як засіб використання результатів навчальних досягнень учнів академічних ліцеїв
У статті розглянуто питання, що пов’язані з аспектами мотивації та її значущості у використанні результатів навчання учнів академічних ліцеїв, які навчаються за природничим профілем. Окреслено низку чинників, що впливають на актуалізацію мотивів та їхнє значення в діяльності учня. Автором зазначено, що навчання обдарованих учнів академічних ліцеїв тісно пов’язано з потребами використання результатів навчання, завдяки активізації соціально-економічних мотивів. У дослідженні висвітлено проблеми мотивації як дієвого засобу використання навчальних досягнень учнів, які володіють системою академічних знань, та їх творчого застосування в практичній діяльності. Особливу увагу зосереджено на соціальних та економічних мотивах, що мають значення для учнів природничого профілю навчання. Автор акцентує на значущості мотивації та її залежності від загальних і конкретних цілей, індивідуальних особливостей учнів старшого шкільного віку, розумового розвитку та пізнавальних можливостей здобувачів освіти, їхньої готовності до оволодіння знаннями підвищеного рівня складності та мотивації до їх використання.
STEM-iнтеграцiя теореми Пiфагора та її узагальнень на основi програмування в R та Python
Статтю присвячено дослідженню інтеграції теореми Піфагора та її узагальнень у STEM-освіту через використання сучасних технологій програмування. Проаналізовано сучасні тенденції впровадження інноваційних методів викладання математики, зокрема застосування гейміфікації, інформаційно-комунікаційних технологій і мобільних додатків. Розроблено методичне підґрунтя для створення серії мініпроєктів, що поєднують історико-математичний контекст із програмними засобами R і Python.
Соціальне мислення в особистісному розвитку: від універсального до індивідуального
Співвідношення між універсальними психологічними засадами та індивідуальними траєкторіями розвитку є однією з ключових проблем сучасної психології та соціальних наук. Попри те, що видові ознаки, зокрема емпатія, здатність до співпраці та когнітивна гнучкість, широко визнаються як еволюційні універсалії, механізми, через які ці спільні передумови трансформуються в соціально вкорінені форми індивідуальності, досі залишаються недостатньо концептуалізованими. У статті запропоновано розглядати соціальне мислення як ключовий медіативний механізм між видовими ознаками та індивідуальним розвитком у межах соціокультурних контекстів. Соціальне мислення осмислюється як інтегративна та рефлексивна здатність, що дає змогу особистості інтерпретувати соціальну реальність, орієнтуватися в системі нормативних очікуваннях і осмислено позиціонувати себе в межах міжособистісних та інституційних систем. Спираючись на здобутки еволюційної психології, соціокультурної теорії, психології особистості та наративних підходів, у статті обґрунтовано, як соціальне мислення забезпечує перетворення універсальних психологічних потенціалів на індивідуалізовані траєкторії розвитку. Особливу увагу приділено ролі культурних норм, інституційного визнання та контекстуальної пластичності у формуванні різних форм соціального мислення, зокрема як виразних, так і латентних способів соціальної присутності. Запропонована концептуальна рамка сприяє розвитку інтегративних моделей особистісного розвитку та окреслює практичні імплікації для освіти, розвитку обдарованості й психосоціального супроводу, розглядаючи соціальне мислення як базовий ресурс розвитку, що підтримує водночас індивідуальну унікальність і соціальну вкоріненість особистості.
Форми самостійної роботи студентів під час вивчення дисципліни «Біосоціальний аналіз особливостей антропогенезу»
У статті розкрито методичні аспекти застосування різних форм самостійної роботи студентів для опанування програмного матеріалу дисципліни «Біосоціальний аналіз особливостей антропогенезу». Розроблено комплекс завдань різних типів для самостійної роботи здобувачів освіти: на відтворення знань, реконструктивно-варіативні, частково-пошукові та дослідницькі. З’ясовано, що найцікавішими для студентів і найпродуктивнішими для опанування ними курсу виявилися завдання пошукового й творчого характеру, оскільки вони мотивують юнаків і дівчат до глибокого пізнання психосоціальних явищ людського життя та причин збереження реліктового сприйняття в різних верств сучасного людського суспільства, стимулюють студентів під час підготовки до занять до самостійного пошуку джерел інформації щодо запропонованих для обговорення на семінарах тем, а також до подальшої активної участі у дискусії в аудиторії чи на онлайн-занятті. Наголошено на важливості систематичного контролю з боку викладача за виконанням студентами завдань для самостійної роботи, а також на необхідності підтримання постійного зворотного зв’язку від здобувачів освіти до науково-педагогічного працівника задля своєчасного коригування процесу здобування знань. Встановлено, що більшість студентів вважають запропоновані форми організації самостійної роботи високоефективними для засвоєння програмового матеріалу, які після самопідготовки забезпечують досить глибоке розуміння досліджених питань і дозволяють під час дискусії на заняттях поділитися цікавою інформацією чи власним досвідом, проявити свою ерудицію, виявити різні аспекти обговорюваної проблеми, що збагачує процес опанування дисципліни «Біосоціальний аналіз особливостей антропогенезу».
реконструктивно-варіативні й частково пошукові завдання
Використання філософської вправи В «Відображення досвіду» за методикою Ґюро Хельског у практиці розвитку критичного мислення учнів
У статті акцентовано на критичному мисленні як вагомій навичці ХХІ ст. та необхідності його розвитку в закладах освіти різних типів. Звернено увагу на значенні в цьому контексті європейської освітньої моделі «Філософський діалог», що є системою з дев’яти вправ. Відзначено розвивальні можливості філософської вправи В «Відображення досвіду» та показано перспективи її використання в закладах загальної середньої й позашкільної освіти. Розкрито методичні особливості її проведення, деталізовано кожен етап з урахуванням специфіки організації освітнього процесу в умовах Нової української школи (НУШ). Наведено приклади використання філософської вправи В «Відображення досвіду» в роботі практичного психолога.
філософська вправа В «Відображення досвіду»
Використання штучного інтелекту в процесі педагогічної діагностики та ідентифікації обдарованості сучасних школярів
У статті розкрито особливості використання штучного інтелекту для педагогічної діагностики та ідентифікації різних видів обдарованості сучасних школярів. Підкреслено, що використання штучного інтелекту уможливлює створення комплексних моделей, здатних виявляти різні типи обдарованості на основі великих масивів даних, включно з навчальними досягненнями, когнітивними особливостями та соціально-емоційними проявами. Наведено приклади застосування штучного інтелекту для ідентифікації різних видів обдарованості сучасних школярів та авторських методичних розробок для вчителів щодо використання штучного інтелекту на інтегрованих уроках. Зазначено, що штучний інтелект не може повністю замінити роль педагога та батьків у вихованні та навчанні обдарованої особистості. Підкреслено, що використання штучного інтелекту для педагогічної діагностики дає змогу комплексно оцінювати навчальні продукти, мисленнєві стратегії, креативність, інтелектуальну гнучкість та мотивацію учнів.
Часові орієнтації обдарованих старшокласників в умовах війни
У статті подано результати дослідження часових орієнтацій обдарованих учнів та учнівського загалу. Описано виражену орієнтацію обдарованих учнів на майбутнє, що корелює з конструктивними копінг-стратегіями та вищою успішністю. Показано, що домінування негативного минулого та фаталістичного теперішнього в обдарованих учнів та учнівського загалу пов’язане з менш конструктивними копінг-стратегіями, як-от ескапізм, філософська відстороненість і самозвинувачення. Результати дослідження підтверджують роль часової орієнтації на майбутнє як психологічного ресурсу адаптації підлітків у ситуації війни.